Інцидентність і фактори ризику післяопераційного гострого пошкодження нирок у геріатричних пацієнтів в абдомінальній хірургії - Момот, Н. В.; Воротинцев, Сергій Іванович; Momot, N. V.; Vorotyntsev, S. I. (My University, 2025)
Актуальність. Люди похилого віку є особливою когортою пацієнтів, вразливою до розвитку післяопераційних ускладнень. Гостре пошкодження нирок (ГПН) часто є недооціненим загрозливим ускладненням у післяопераційному періоді. На сьогодні існує велика прогалина у вивченні гострого пошкодження нирок після ургентної абдомінальної хірургії саме серед пацієнтів похилого віку, як групи підвищеного ризику післяопераційних ускладнень. Мета: оцінити інцидентність і фактори ризику ГПН після ургентної абдомінальної хірургії серед геріатричних хворих. Матеріали та методи. У ретроспективне дослідження ввійшли 70 пацієнтів (41 (56 %) жінка і 29 (44 %) чоловіків), віковий діапазон від 61 до 93 років, ІІІ–ІV клас за ASA, яким виконувались оперативні втручання в ургентному порядку на органах черевної порожнини. Гостре пошкодження нирок у післяопераційному періоді визначалося згідно з критеріями KDIGO. Результати. У 60 % пацієнтів у післяопераційному періоді розвинулося гостре пошкодження нирок згідно з критеріями KDIGO. Інтраопераційно пацієнти з ГПН мали вірогідно вищий об’єм інфузійної терапії (2600 (1300; 3600) мл проти 1440 (800; 2400) мл, р = 0,023) та частіше використання колоїдних розчинів (28 (66,7 %) проти 6 (21,4 %), р < 0,01). Періоди інтраопераційної гіпотензії зустрічалися вірогідно частіше у пацієнтів з ГПН у післяопераційному періоді: 18 (42,9 %) проти 3 (10,7 %), р = 0,004. Пацієнти, які мали надалі гостре ниркове ушкодження, частіше отримували вазопресорну підтримку в інтраопераційному періоді: 9 (21,4 %) проти 1 (3,6 %), р = 0,038. Рівень лейкоцитів вірогідно був вищий у пацієнтів з ГПН у перші дві доби післяопераційного періоду: перша доба — 13,2 (7,25; 16,85) проти 9,25 (7; 11), р = 0,043, друга доба — 12,1 (9,6; 15,75) проти 8,80 (7; 11), р = 0,044. У першу добу після операції пацієнти з ГПН мали вірогідно нижчий рівень протеїнемії: 52,1 (44,7; 57,4) проти 58,8 (55,8; 67), р = 0,002. ГПН у післяопераційному періоді підвищувало частоту надходження до ВІТ (39 (92,9 %) проти 18 (64,3 %), р = 0,002), частоту повторного оперативного втручання (9 (21,4 %) проти 1 (3,6 %), р = 0,038), повторного надходження у ВІТ (11 (26,2 %) проти 1 (3,6 %), р = 0,014 ) та збільшувало післяопераційну госпітальну летальність (24 (57,1 %) проти 3 (10,7 %), р < 0,001). Висновки. ГПН є частим ускладненням серед геріатричних хворих після ургентної абдомінальної хірургії, що призводить до збільшення летальності. Основними факторами ризику післяопераційного ГПН після ургентної абдомінальної хірургії серед пацієнтів похилого віку є перенесені епізоди інтраопераційної гіпотонії, інтраопераційне використання колоїдних розчинів, інтраопераційна потреба у вазопресорній підтримці, а також лейкоцитоз та гіпопротеїнемія після операції. Background. The elderly are vulnerable to postoperative complications. Often acute kidney injury (AKI) is often an underestimated threatening complication of the postoperative period. To date, there is a large gap in the study of acute kidney injury after emergency abdominal surgery, especially among the elderly as a group at increased risk of postoperative complications. The aim of our research is to assess the incidence and risk factors for AKI after emergency abdominal surgery among geriatric patients. Materials and methods. The retrospective study included 70 people: 41 (56 %) females and 29 (44 %) males aged 61 to 93 years with ASA class III–IV who underwent emergency abdominal surgery. Postoperative acute kidney injury was determined according to the KDIGO criteria. Results. 60 % of participants developed acute kidney injury in the postoperative period according to the KDIGO criteria. Intraoperatively, patients with AKI required a significantly higher volume of infusion therapy (2600 (1300; 3600) vs. 1440 (800; 2400), p = 0.023) and more frequent use of colloid fluids (28 (66.7 %) vs. 6 (21.4 %), p < 0.01). Periods of intraoperative hypotension were significantly more frequent in those with AKI in the postoperative period: 18 (42.9 %) vs. 3 (10.7 %), p = 0.004. Patients who subsequently developed acute kidney injury were more likely to receive vasopressor support intraoperatively: 9 (21.4 %) vs. 1 (3.6 %), p = 0.038. The leukocyte count was significantly higher in participants with AKI in the first two days of the postoperative period: day 1 — 13.2 (7.25; 16.85) vs. 9.25 (7; 11), p = 0.043; day 2 — 12.1 (9.6; 15.75) vs. 8.80 (7; 11), p = 0.044. On the first day after surgery, patients with AKI had a significantly lower level of proteinemia: 52.1 (44.7; 57.4) vs. 58.8 (55.8; 67), p = 0.002. AKI in the postoperative period increased the frequency of admission to the intensive care unit (39 (92.9 %) vs. 18 (64.3 %), p = 0.002), the frequency of relaparotomy (9 (21.4 %) vs. 1 (3.6 %), p = 0.038), re-admission to the intensive care unit (11 (26.2 %) vs. 1 (3.6 %), p = 0.014) and postoperative hospital mortality (24 (57.1 %) vs. 3 (10.7 %), p < 0.001). Conclusions. AKI is a frequent complication among geriatric patients after emergency abdominal surgery, which leads to increased mortality. The main risk factors for postoperative AKI after emergency abdominal surgery among elderly people are episodes of intraoperative hypotension, intraoperative use of colloid fluids, intraoperative need for vasopressor support, as well as leukocytosis and hypoproteinemia after surgery.
Incidence and risk factors of postoperative acute kidney injury in geriatric patients after abdominal surgery
Keywords: гостре пошкодження нирок; геріатричні пацієнти; ургентна абдомінальна хірургія; фактори ризику; acute kidney injury; geriatric patients; emergency abdominal surgery; risk factors