Дослідження гіполіпідемічної активності 8-амінозаміщених 7-β-гідрокси-γ-(4′-хлорофенокси)пропіл-3-метилксантину - Черчесова, Олександра Юріївна; Іванченко, Дмитро Григорович (Харків : НФаУ, 2021)
Вступ. За оцінкою Міжнародної федерації діабету, 25% дорослого населення у світі має метаболічний синдром (МС). МС визначається як сукупність взаємопов’язаних фізіологічних, біохімічних, клінічних і метаболічних факторів, які безпосередньо підвищують ризик атеросклеротичних серцево-судинних захворювань, цукрового діабету ІІ типу та смертності від цих хвороб. Інсулінорезистентність, вісцеральне ожиріння, атерогенна дисліпідемія, ендотеліальна дисфункція, генетична сприйнятливість, підвищений артеріальний тиск, гіперкоагулюючий стан та хронічний стрес – це кілька факторів, які призводять до розвитку МС. Дисліпідемія характеризується спектром ліпідних аномалій, які характеризуються порушенням структури, метаболізму та біологічної активності як атерогенних ліпопротеїнів, так і антиатерогенних. Здебільшого вважається, що дисліпідемія, пов’язана з резистентністю до інсуліну, є прямим наслідком збільшення секреції ЛПДНЩ (ліпопротеїни дуже низької щільності) печінкою. ЛПДНЩ метаболізуються як залишкові ліпопротеїни та ЛПНЩ (ліпопротеїни низької щільності), які можуть сприяти формуванню атероми. Ці аномалії тісно пов’язані з підвищеним окисним стресом та ендотеліальною дисфункцією, тим самим посилюючи прозапальний характер макросудинної атеросклеротичної хвороби.