Перелом статевого члена - Бєлінський, Б. О.; Тачинська, Ю. І.; Клипич, О. О. (Буковинський державний медичний університет, 2016)
Метою дослідження було проаналізувати причини виникнення та частоту зустрічей у медичній практиці пацієнтів з діагнозом «перелом статевого члена», а також прогноз лікування та подальшого життя пацієнта з даним діагнозом. Матеріали та методи: було опрацьовано 6 історій хвороб пацієнтів, які звернулися до урологічного відділення ендоскопії та літотрипсії Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої допомоги м.Запоріжжя з 2014 року. Шостий пацієнт пройшов обстеження – комп’ютерну томографію органів тазу в МДЦ «Експерт» м.Запоріжжя в листопаді 2015 року. Результати дослідження. У 6 (100%) пацієнтів було виявлено розрив білкової оболонки печеристого тіла, у 1 (16,6%) пацієнта травма була ускладнена неповним розривом уретри. Пошкодження лівого кавернозного тіла було виявлено у 5 (83,4%) чоловіків, пошкодження нижньої третини ствола полового члену встановлено в одному (16,6%) випадку. 6 (100%) хворих підтверили інтракоітальний генез, 2 (33,2%) стверджували, що сталося це через секс з безліччю необережних, безконтрольних рухів, 1 (16,6%) звинувачував партнерку в виникненні перелому, 3 (49,8%) – не надали при опитуванні точної причини виникнення даної патології. 5 (83,4%) чоловіків виділили перший з симптомів – звук «хрускоту», 6 (100%) – больовий синдром, припинення ерекції, припухлість та потемніння статевого органу до фіолетово-синього кольору («синдром баклажану») внаслідок гематоми.
Keywords: тези